Bună dimineața, Sergent.
Bună dimineața, Paisa. Ce ne-ai adus?
Am supape sanitare, câteva prosoape curate
și uniforme suplimentare pentru gardieni.
Lasă-l să treacă. A fost verificat.
Continuă. Continuă, Paisa.
Mulțumesc, Sergent.
- O zi bună. - O zi bună.
- O zi bună, Paisa. - Mulțumesc! O zi bună, Sergent.
Închisoarea lui Escobar era numită Catedrala,
dar noi am poreclit-o "Clubul Medellín."
Era întruchiparea "marei minciuni."
A fost construită chiar să arate veche și urâtă pe afară.
Dar înăuntru, era orice orice numai asta nu.
Ceilalți deținuți? Mercenarii lui Escobar.
Ucigași special aleși din orașul natal.
Ai ajuns, prietene!
- Ce mai faci, Velasco? - Bine, frate. Cum a fost călătoria?
Bine, bine. Mult de condus!
- Serios? - E foarte cald.
Ai avut ceva probleme?
Nimic. Perfect. Succes complet.
Am adus totul, incluzând obiectele speciale cerute de Pablo.
- Ce mai faci, amice? - Blackie!
- Am crezut că ai uitat de noi. - Hai să-ți arăt.
Doamne. În regulă, băieți! Aduceți o scară aici!
Mercenarii nu erau singurii din închisoare care lucrau pentru Escobar.
Și gardienii o făceau.
- Bun venit în Catedrală. - Bună.
Coborâți, doamnelor.
O să avem grijă de voi.
Potrivit termenilor înțelegerii lui,
poliției și armatei nu le era permis să se apropie mai mult de 3 km de închisoare.
Oricât de mult l-am urât pe tipul ăsta, trebuie să admit...
a făcut o înțelegere destul de bună.
Haide! Grăbiți-vă! Ce? Sunt grele?
- Arată delicios, Paisa. - În regulă, homari.
Escobar nu și-a construit o închisoare deloc.
Și-a construit o fortăreață.
Dar indiferent de cum o decorezi... o cușcă e totuși o cușcă.
Scuzați-mă, șefu'.
Am un raport.
Moncada și Galeano îmi raportează că au trecut 10 tone
prin Mexic și Caraibe.
Au plătit taxa de război?
Da, șefu', dar de când ați făcut înțelegerea cu Guvernul,
o mulțime de alți oameni se plâng.
Cheltuielile mele dinăuntrul și din afara închisorii trebuiesc acoperite de toți.
Am înțeles.
Moncada și Galeano au spus că cei din cartelul Cali se pregătesc de armistițiu.
Așa cum o fac și eu.
O să negociem o pace.
Dar mai întâi, o să-i omorâm câțiva oameni.
Îmi cer scuze, șefu', dar cartelul Cali va considera asta un act de război,
nu credeți?
Scopul războiului...
e pacea.
Dacă era un beneficiu al închiderii lui Escobar,
e pacea care a sosit în sfârșit în Bogotá.
Connie și cu mine am profitat de asta și am demarat procedurile de adopție.
Războiul a lăsat mulți orfani.
Pentru unul... am putut face ceva.
Îți plac cele roz, nu? Da, îți place.
Orhidee, uite!
Ce e asta? "Cattleya."
Înseamnă "grațios."
Mă descrie perfect.
Cumpărând lucruri pentru copil și plante pentru apartament...
suntem o familie.
Suntem animale domesticite.
- O vrei pe asta? - Da.
O vrei pe aia? Da.
Dar Elizabeth?
După mama mea? Glumești?
Ce înseamnă "Elizabeth" în spaniolă? E "Isabel"? Isabel e frumos.
- Mereu mi-a plăcut "Olivia." - Olivia e în regulă.
Fir-ar.
Fir-ar!
- Ce se întâmplă? - Steve...
Uite ce mi-ai făcut la mașină.
- Unde? - Uită-te la ambuteiajul ăsta.
- Uite ce mi-ai făcut la mașină! - Nu are nimic.
- Cum o să conduc asta? - Nu are nimic.
Uite ce ambuteiaj creează asta.
Da!
Și nici măcar nu vorbești spaniolă? Pleacă de aici.
- Nu te pune cu mine, nemernicule. - Ușor.
Nenorocitule. O să mă lovești? Pentru ce ai venit aici, poponare?
Merit respect, nemernicule. Deci asta e, atunci.
Ce, o să mă lovești? Tu și mai cine?
O...
În regulă, ușor. E în regulă. E în regulă acum.
- Calmează-te, nemernicule. - Bine?
- Relaxează-te. E în regulă. - Bine?
În regulă, calmează-te.
Ai niște toleranță.
Da, îmi place "Olivia."
Tradus și adaptat de JustGabriel
- Auzi asta? - Ce?
Oameni. Copii. Râsete.
Chiar și vânzătorii au ieșit înapoi.
Și toate astea pentru că i-am dat lui Escobar cheile la propria închisoare.
Ai făcut lucrul corect.
Crezi?
Ar trebui să fii fericit.
În sfârșit, oamenii se pot întoarce la viețile lor normale.
În sfârșit... avem pace.
Am vorbit cu Pablo și e dispus să negocieze.
Zece dintre oamenii mei tocmai au fost uciși.
Așa începeți voi negocierile?
Două lucruri, Pacho.
Primul... Dl Galeano și cu mine nu am avut nimic de a face cu acele morți.
Și al doilea lucru... ăsta e războiul, Pacho.
Sunt morți pretutindeni și noi avem victime de asemenea.
Suntem dispuși să plătim 3 milioane de dolari
să rezolvăm disputa din Los Angeles.
Pablo nu va accepta nimic sub 12 milioane de dolari, Pacho.
Douăsprezece milioane sunt nimic pentru tine.
Vreți să știți ceva?
S-a terminat.
Ce s-a terminat?
Cartelul Medellín.
Nu, te înșeli, Pacho.
Exportăm de două ori mai mult ca voi.
M-ai invitat aici să-mi spui nimicurile astea?
Pablo a pus o taxă de război pentru voi de 250,000 de dolari pe lună.
Așa își tratează prietenii și asociații lui?
Nu uita că, datorită dlui Pablo Emilio Escobar Gaviria,
extrădarea a fost abolită. Îți convine, nu?
El e cel care ne-a băgat în mizeria asta.
Omorând politicieni și polițiști, explozii la colțuri de stradă și în avioane.
El a început nenorocitul ăsta de război.
O să negociem sau nu?
Ca și parte din predarea lui Escobar, echipa de căutare a fost desființată,
iar Colonelul Carrillo a fost transferat în afara țării.
Pentru moment, războiul lui Carrillo s-a terminat.
Nu înțeleg de ce te trimit în Spania.
Nu e ca și cum războiul anti-cocaină s-a terminat.
Galeano și Moncada îi țin locul lui Escobar.
Superiorii mei spun că joc prea dur.
Cel puțin Escobar e în închisoare și... poți
pleca știind că ai ajutat la punerea lui acolo.
Închisoare?
Știu că voi americanii nu aveți voie să survolați zona, dar...
Am niște fotografii, mulțumită armatei columbiene.
Vreau să vă uitați la ele, spuneți-mi dacă asta seamănă a închisoare.
Are un teren de fotbal.
Escobar mută mai multă cocaină decât niciodată.
Fără guvernarea columbiană să-i sufle în ceafă,
tot ce trebuie să aibă grijă e cartelul Cali.
Să recunoaștem, prieteni...
a câștigat.
Am ajuns, domnilor!
- Domnilor! - Ce tură inconfortabilă, Paisa.
Unde ai învățat să conduci?
Am încheiat înțelegerea la zece milioane de dolari.
Asta o să aibe grijă de problema pe care o aveam în LA și sfârșește războiul.
Pare o propunere bună.
Știți ce înseamnă asta, șefu'?
Ne putem menține infrastructura iar guvernarea nu va mai fi cea înțeleaptă.
În acest fel, putem... să ne dublăm exporturile în mai puțin de o lună, Pablo.
Cum s-a comportat...
când v-a oferit banii?
La ce te referi, "cum s-a comportat"?
Care a fost atitudinea lui?
A fost respectuos, Pablo.
Respectuos în ce fel?
- Vrea pace, la fel ca noi. - Da, dar...
cum a reacționat când i-ați spus soluția noastră?
Într-o manieră pozitivă.
V-a oferit banii așa, pur și simplu?
A început la trei milioane de dolari. Nu e așa?
Dar noi am spus nu,
și i-am spus că nu acceptăm mai puțin de 12.
Așa că a oferit zece, iar noi am simțit că a fost o propunere decentă.
V-a oferit trei milioane?
Ne testa. Știa că nu o să acceptăm atât.
Dacă mă respecta cu adevărat, ar fi fost mulțumit dacă acceptam 20.
Așa e, șefu'. Cereți 20. Într-o singură tranșă.
Spuneți-i că nu sunt fericit cu mai puțin de 30.
Cartelul Cali nu va accepta asta, Pablo.
Treizeci de milioane... dacă vor pace cei din Cali.
Foarte bine.
De asemenea trebuie să cresc taxa de război.
De acum încolo, un milion pe lună,
pentru amândoi... și pentru toți partenerii noștrii.
Bună mișcare să-l bați, idiotule.
Dacă obținem dovezi că Escobar încalcă termenii predării sale,
atunci trebuie să-l trimită la o închisoare reală.
Dar ne trebuie mai mult decât niște poze din aer.
Poți să ne ajuți cu comunicațiile prin satelit
sau interceptarea comunicațiilor prin cablu?
E o zonă restricționată zborului deasupra închisorii, cu arme antiaeriene
mânuite de armata columbiană.
Vă jucați cu focul dacă află Noonan.
Nu avem nimic contra lui fără intercepții.
- Nu avem nevoie de ele. - Ce? Pe naiba nu avem.
Nu folosesc telefoane.
- Ce naiba e asta? - Aș putea să văd un coteț de la o milă.
Așa își trimit mesajele.
Ca să evite avioanele noastre sofisticate,
Pablo a ales cea mai rudimentară formă de comunicare.
Niciodată nu am spus că tipul nu e descurcăreț.
- Ai văzut ceva până acum? - Nu.
Ești complet orb. Dă-mi ăia.
A plecat unul.
- Ora zece. Vine pe jos. - L-am văzut.
- Îl vezi? - Da.
Jos.
E un porumbel al naibi de rapid.
Dă-mi arma.
- Încerci să spui că trag prost? - Da, spun că tragi prost.
Poftim.
Tragi ca naiba.
- Atenție, atenție. - L-am văzut.
- Ora unu. - L-am văzut.
Trage.
Trage!
Ai fost vreodată la vânat de rațe?
Nu, nu am fost la vânat de rațe... afurisit de țărănoi.
Bingo.
E în spaniolă. Citește-l.
"Livrarea cu El Paisa în tunel."
Nenorocitul a construit un tunel sub închisoare.
Am vorbit cu Pablo și am ajuns la o înțelegere.
Ne-am înțeles la...
- Un milion de dolari. - Ce?
Da.
Dar casa din Cartagina?
Nu o să se întâmple, nu?
Vrei casa ta în Cartagina?
- Desigur. - Bine... o s-o ai.
Nu vezi că lucrurile se îmbunătățesc?
Nu, văd că lucrurile se complică și mai mult.
În loc să se îmbunătățească... lucrurile se înrăutățesc.
Pablo nu vrea pace cu Cali.
Acum, ce e cu taxa asta de război?
250,000 de dolari erau o mulțime de bani.
- Iar acum un milion? - Ridicol.
Ce crezi că ar trebui să fac? Să-l sun pe Pablo și să-i spun că nu plătesc?
- Evident nu. - Atunci nu înțeleg.
- Ce vrei să fac? - Nu e corect, Kiko și o știi și tu.
Uite, eu... îl ador pe Pablo. Îl ador.
Dar chestia e că, nu știu ce se petrece cu el zilele astea.
Nu știu. Poate că e deprimat.
Noi suntem aici în jacuzzi...
liberi.
Mă iubești?
Nu te mai prosti. Mă enervezi.
Contrar ordinelor, am făcut survolări la mare înălțime peste închisoare
cu camerele noastre cu infraroșii. - Nu sunt tunele.
Tomografia nu a indicat nimic. Măsurătorile seismice, nimic.
Putem măsura energia emisă de frecvența radio?
Am putea încerca. Nu penetrează mai mult de 9 metri.
Dacă aduce chestii în tunelul ăsta, poți să pariezi că și iese pe acolo.
Dacă e un tunel acolo, probabil l-a săpat spre China.
Mult noroc.
Poate putem...
Putem ruga armata să facă detecție de lumină și rază.
Avem mai multe șanse ca Noonan să autorizeze un sceptru divin.
- În regulă, atât pe ziua de astăzi. - Nu, termină.
Nu, nici nu poți să fumezi aici.
Niciun noroc?
Aerienele acelea nu indică nici măcar un tunel în toată zona muntoasă.
Singurul lucru pe care îl văd în toate e camionul acesta.
- Ai terminat cu asta, dragule? - Da.
Ce s-a întâmplat?
S-a oprit?
Bună dimineața.
- Ce se petrece? - Ești "Paisa"?
- Da. - Încântat să te cunosc. Javier Peńa.
Fă-mi o favoare și dă-te jos din camion.
- Ce se petrece? - Nu te speria.
Cu fața la camion.
Să mergem.
Fă-mi o favoare.
Deschide.
Haide.
Ați ratat o livrare foarte importantă.
Jucării sexuale, reviste Hustler, un pat cu apă, un curs legal prin corespondență.
E plictisit la culme acolo înăuntru.
Uite, americanilor... nu aveți dreptul să faceți asta.
Desigur că avem dreptul.
Doar apeși butonul din cabină iar noi vom face restul, bine?
Dacă află șeful că v-am lăsat să puneți camere în camion, o să mă omoare.
Ce a spus?
Spune că dacă află Pablo, o să-l omoare.
Prietene...
Pablo e șeful tău?
Da? Da.
Eu sunt șeful tău. Da?
E în regulă, e în regulă! O să fac orice spui.
Da?
Ești bine prietene?
Bună ziua.
Deci, ce e asta? La ce mă uit mai exact?
- Clubul Medellín. - Toate astea au fost livrate la Catedrală.
Avem niște televizoare cu ecran mare, echipament stereo.
Aceea e o ruletă, puțin lichior.
Fericit să-i văd pe judecători au putut să coboare cu oficialul de la aeroport.
Javi e destul de încântat de acest Jacuzzi.
Să nu uităm de tonomatul cu prostituate.
Desigur, homarul.
- Asta e o... - Da, e o ruletă.
Are un cazinou chiar acolo în Catedrală.
- De unde ai pozele astea? - De la DEA.
Desigur.
Nu sunt doar pozele astea.
De asemenea au poze cu judecători, oameni din guvernul local,
alți traficanți, prostituate... Chiar și
jucători de fotbal vin să-l viziteze pe Pablo.
- Cine a mai văzut astea? - Nimeni, din câte știu eu.
De aceea trebuie să acționăm acum.
Crezi că DEA e capabilă să dea pozele la canalele media?
DEA e capabilă de orice. De aceea trebuie să facem ceva.
Într-un anumit moment, Escobar... obișnuia să conducă toată Columbia.
Acum e doar proprietarul propriei sale închisori.
Dacă ar trebui să aleg între prostituate la Catedrală...
sau bombardamente în țară...
Aș fi etern recunoscător acelor femei.
La mulți ani, Pablo!
- Ai grijă cum pășești. - Ai grijă cu fetița!
Ce mai faceți? Bun venit.
- La mulți ani. - Bună, iubito.
Ei sunt cei pe care i-am angajat? Nu te cred.
Sunt chiar buni, Blackie. Îmi place de ei.
Haide, Pablo, spune-ne... ce mai faci zilele astea?
- Cum îți petreci timpul? - În afară de a-i lipsi familia lui?
Desigur.
Scrie o carte.
- Mamă. - Ce?
Nu e adevărat? Scrii o carte.
Te rog, mamă.
Bine atunci, spune-le tu.
- E o colecție de articole din reviste. - Multe articole.
- Tăieturi din ziare. E o carte de caricaturi.
- Caricaturi!
Din ziare și reviste din întreaga lume.
Și știi ce? Oamenii îi scriu în fiecare zi.
- Pentru că îl iubesc. - Îmi imaginez.
Trebuie să găsești căi să-ți ții mintea ocupată aici.
Da, iubirea mea. Și ai pe soțul lui Judy și pe Galeano să te ajute cu afacerea.
Da, în legătură cu asta, Kiko îți e atât de recunoscător
pentru toate responsabilitățile pe care i le-ai dat.
Mulțumesc foarte mult.
- Am fost în Cartagina... - Unde?
- Am fost în Cartagina săptămâna trecută. - Da?
Da, am petrecut niște zile frumoase acolo relaxându-ne.
Probabil te simți bine să te poți relaxa așa.
- Cât de frumos. - Minunat, Tata. Nu-ți poți imagina.
Dar vă spun, Cartagina e foarte scumpă.
E inaccesibilă.
Pe lângă asta, toată chestia asta cu "război cu Cali",
e greu, știți, cu taxa pe care trebui s-o plătim.
Înțelegem că nu e ușor, dar nu putem face prea multe.
E în regulă.
Kiko s-a plâns despre asta?
A menționat.
Nu s-a plâns, Pablo, nu s-a plâns.
Toți de aici suntem complet conștienți de sacrificiul enorm pe care îl faci,
pentru Dumnezeu. Deci cred că e normal, nu?
E normal să-ți oferim ajutorul nostru.
Cred că e normal... chiar cred asta.
Juan Pablito, du-te și joacă-te cu tatăl tău puțin, bine?
Scumpule, ar trebui să te joci puțin cu copiii.
Lasă cadoul aici.
O să am eu grijă de el.
Am auzit de la Sandoval că Gaviria nu va face nimic în legătură cu Escobar.
Carrillo a avut dreptate. A câștigat.
Ce sunt astea?
E o listă cu... realizările mele.
Distruge astea.
Cere-ți scuze!
- Ai văzut? - Da.
Cere-ți scuze!
Îmi cer scuze, șefu'.
Nu a fost intenționat.
- Relaxează-te. - Ești în regulă, șefu'?
Relaxează-te. Așa e jocul.
Continuați, continuați. Continuați băieți.
Sunteți în regulă, domnule?
Șefu'.
Scuzați-mă, șefu', dar trebuie să vorbesc cu dvs.
E totul în regulă?
- Șefu', avem o problemă. - Ce problemă?
Vă amintiți că Moncada și Galeano au avut un transport mare
ce li s-a confiscat în Boyacá? - Da.
- 250 kilograme. - Exact.
Puteți să vă imaginați, un fermier a găsit trei
milioane de dolari îngropați într-un câmp?
Știți unde erau, șefu'?
În Rionegro.
Adevărat. Și fiți atenți, pentru că schimbă multe vieți.
Vă amintiți cum v-am spus că se făceau atât de mulți bani de către cartel
încât au trebuit să-i îngroape?
Iar Barbă-Neagră avea harta cu comori.
După ce l-am prins, a dezvăluit destul de mult din ea...
dar nu pe toată.
Se întâmplă ca într-o zi, pe un câmp din Rionegro,
un fermier ce lucra pentru Galeano și Moncada a găsit una.
La început, sărmanul om a crezut că a dezgropat un cadavru.
De-a lungul anilor, multe dintre ele au fost îngropate pe câmpuri.
Fermierul a știut imediat că erau banii traficanților.
Era înfricoșat ca ar putea fi și el îngropat dacă i-ar lua.
Așa că a dus banii cuiva care era conectat,
care i-a dus la altcineva...
care i-a dus la locotenentul lui Pablo... Velasco.
Sunt bani îngropați peste tot.
Guerilla, paramilitarii, traficanții...
- Toată lumea îngroapă bani. - Da, știu.
Dar chiar pe proprietatea lui Moncada si Galeano?
Nu credeți că e ciudat, șefu'?
Eu cred că e ciudat.
Uite. Toți banii ăștia...
au fost găsiți... într-un câmp.
Asta e noroc, Pablo.
Sau ar putea fi ghinion. Pentru voi amândoi.
Au fost pe proprietatea voastră, în Rionegro.
Dar Pablo, pământurile alea au peste 300 de acrii
și majoritatea le închiriem fermierilor.
Mi-ați spus că ați avut confiscat un transport de 250 de kilograme.
Este adevărat.
Transportul acela echivala cu acea sumă de bani.
Cine ți-a spus sa iți deschizi gura?
Nu-i adevărat?
Pablo, crezi că furăm de la tine?
Că am inventat toată povestea aia despre confiscare?
Dacă vrei, poți verifica cu polițiștii din Boyacá.
Sigur, pentru că polițiștii din Boyacá sunt foarte onești, nu?
Ai în vedere că am cumpărat proprietatea aia de la Gustavo.
Chiar îmi aduc aminte că Gustavo zicea că ai bani ascunși în toate colțurile.
Gustavo... n-ar uita niciodată unde a îngropat banii.
Cine iți bagă chestiile astea în cap, Pablo? Nemernicii ăștia?
Nemernicii ăștia și-ar vinde propria mamă.
Suntem parteneri și prieteni.
Poate banii ăia s-au pierdut pentru că am mărit taxa?
Pe naiba. Am plătit taxa și nu m-am plâns niciodată.
Asta e o minciună.
- Pentru că te-ai plâns nevestei tale. - Nu m-am plâns.
N-ai nici o idee despre ce vorbesc eu cu Judy.
Înțeleg ca e greu pentru tine, Pablo...
Ce e greu pentru mine?
Păi, să administrezi toate astea. De-asta ne-ai angajat pe noi.
Să ne ocupăm și să avem grijă de ele.
Ai încredere în noi, nu-i așa?
Înțeleg că asta te neliniștește...
- Par eu neliniștit? - Nu, nu asta am vrut să spun.
- Ai spus cu certitudine că... - Nu, nu, ce am vrut să spun e că...
- Cred că tu ești cel care e nerăbdător. - Nu am făcut nimic, Pablo!
Cu tonul ăsta al tău... îmi spui tu mie că nu ai făcut nimic?
Ca și cum aș fi vreun idiot. Sunt ăștia banii mei sau nu?!
Nu, Pablo.
I-ai luat și i-ai îngropat la Rionegro sau nu?!
Cu siguranță, tipii ăștia ți-au ascuns banii, șefu'.
- E adevărul, mincinoșilor. - Desigur, el...
- Taci, nemernicule! - Sunteți niște hoți jalnici!
Tu să taci, nemernicule! Nu mă jigni!
Pablo, uită-te la mine.
Suntem familie.
Ești nașul fiicei mele.
Și nașul copiilor lui Galeano.
Ce se petrece?
Suntem ca frații.
Suntem parteneri și prieteni.
Am fost implicați în asta toată viața noastră, Pablo.
Am făcut prima călătorie la Miami împreună.
Am făcut atât de mulți bani împreună încât nici măcar nu știm pe ce i-am cheltuit.
Care e problema?
Ce se petrece?
Noi doi te iubim foarte mult.
Și suntem recunoscători.
În regulă.
Fiind închis aici...
poate face pe cineva paranoic.
Paisa! Paisa!
Lucrurile astea se întâmplă, nu?
Suntem aici pentru orice ai nevoie. Ai încredere în noi.
O să fac o călătorie în Miami.
O să-ți aduc câteva lucruri să te întrețină, bine?
Domnule Pablo.
Pablo, nu fă asta! Pablo, nu!
Ești un câine, nenorocitule!
Cum te simți să te caci pe propriul imperiu?
Vrei să-ți spunem că am furat banii?
La sfârșitul zilei, o să crezi orice vrei tu, nemernicule.
Adio, Kiko.
Omoară-mă dacă ești un astfel de om, nemernicule.
Omoară-mă cu mâinile tale!
Cu cine vorbești, nemernicule?
Nenorocitule!
Stai puțin!
Ai grijă, omule.
Uite ce mi-a dat mortul.
Ce naiba! O să arzi toată carnea!
Ce e neregulă cu tine? Nu vezi c-o fac ca să acopăr mirosul?
- Da, dar hai să n-o ardem pe toată. - Ce o să facem cu toată carnea asta?
- Ce o să faci? - Ce ar trebui să fac?
Ce?
Șefu', sunteți în regulă?
Aveți nevoie de ceva, șefu'?
Facem niște carne la grătar. Doriți?
Nu. Nu îmi e foame.
Navegante.
Șefu'.
- Vreți s-o dau cu ceară? - Nu, relaxează-te.
Asta e favorita mea. Îmi face plăcere.
E o mașină frumoasă.
Ceva nou despre Galeano și Moncada?
Se pare că zvonurile sunt adevărate, șefu'.
E păcat.
I-am avertizat.
Cum e înclinat vlăstarul așa crește și copacul.
Mai ai contactul acela de la DEA?
Javier Peńa? Desigur.
Vreau să-l contactezi și să confirmi zvonurile.
Sunt la fel de interesați să-l termine pe Escobar ca și noi.
N-am mai auzit nimic de la el de ieri.
Am sunat pe toată lumea. Sunt atât de îngrijorată.
Pablo mi-a spus ca au plecat de la Catedrala.
Doar relaxează-te, dragă.
Soțul tău este bine.
Nu. Nu, mersi.
Poate... au trebuit să plece altundeva urgent?
Sau poate au plecat fără să zică nimic.
Așa cum fac bărbații noștrii de obicei.
Da, dar e puțin ciudat, nu crezi?
Kiko a fost foarte clar, spunând că are o întâlnire cu Pablo la Catedrală.
A spus că va veni acasă mai târziu.
Încercăm să mai facem un copil. Cred că v-am spus asta.
Nu? Încercăm să facem încă un copil și acum e timpul favorabil,
așa că aveam o dată importantă de respectat.
Ești sigură că Pablo ți-a spus că Kiko a plecat de la Catedrală?
Îmi spui că soțul meu e un mincinos?
Îmi vreau soțul înapoi.
Dacă Pablo i-a spus Tatei că au plecat...
este pentru că au plecat.
Ascultă... Pablo este nașul copiilor tăi.
Nu i-ar răni niciodată.
Să vorbim despre domnul Pablo Escobar.
Există zvonuri potrivit cărora i-a ucis pe Galeano și Moncada.
Unde, în închisoare?
Da, da.
"În închisoare."
N-are niciun sens. Sunt parteneri.
Poate nu există rațiune când e vorba de Pablo Emilio Escobar Gaviria.
Pe naiba. De unde ai aflat?
Rudele oamenilor pe care i-a omorât... sunt înarmate.
Săracii oameni au intrat, dar n-au mai ieșit niciodată.
Domnilor, vreau să vă pun o întrebare foarte serioasă.
Cât de mult îl doriți pe Escobar?
Cât de departe sunteți dispuși să mergeți?
Ce propui?
Amândoi avem acces la informații care ne-ar putea ajuta reciproc.
Nu.
Nu, nu facem schimb de informații.
- Stai puțin. - Nu.
Este un informator, Javi.
La orice te-ai gândit, miroase. Nu vreau să iau parte.
Apreciez pontul. Să mergem.
Partenerul tău...
s-ar putea să trebuiască să-l convingi.
Moncada și Galeano intră în Catedrală, la ora 9:20.
Orice retur din ziua asta înainte...
a fost fară Moncada, fară Galeano.
Personal, nu ne-ar fi păsat deloc de câțiva traficanți morți.
Însemna haos si confuzie în interiorul cartelului Medellín.
Dar îl vroiam pe Escobar afară din scuza aia de închisoare,
într-o închisoare adevărată, nu într-o fortăreață..
Unde inamicii săi se puteau răzbuna.
Ești sigur?
Ne putem juca de-a politica, sau am putea face treaba.
N-am fost niciodată buni la joaca de-a politica oricum.
Ce crezi?
Pozele astea merită investigate.
Și credeți-mă, voi face asta.
Dacă este adevărat, asta o să creeze o nebunie, știți asta, nu?
- Revin imediat. - Mulțumesc.
Deci...
la naiba cu Președintele Gaviria.
La naiba cu Noonan.
La naiba cu Catedrala.
Și la naiba cu Pablo.
Tradus și adaptat de JustGabriel